Føglende er enkeltsitater klippet fra masteroppgaven: ”Kulturelle modeller i en formell organisasjon”skrevet av Johan Christian Tønnesen. Oppgaven har ikke falt til sensur enda per 06.06.06. All tekst er klippet direkte fra oppgaven uten omskrivninger. Håper noe av dette kan brukes. 

Etter nedleggelsen av fødeavdelingen ved Aker i 2004, har Ullevål Sykehus overtatt store deler av pasientstrømmen som tidligere sognet til Aker. Allerede i 1998 ble halvparten av kapasiteten på fødeavdelingen ved Aker halvert og i 2004 ble altså hele virksomheten lagt ned. Fødetilbudet i
hovedstadsområdet skulle sentraliseres og tiltakene ble utført etter et vedtak fattet av Helse Øst
(RHF), med et mål om å effektivisere og spare penger. Argumentasjonen for nedleggelsen av Aker begrunnes ut av en nedgang av antall fødsler i Norge på et nasjonalt nivå. Derfor er det til tider lite samsvar mellom avdelingens kapasitet og antall pasienter som kommer for å føde på Ullevål.
Fødeavdelingene på Ullevål skal ha en kapasitet på cirka 6000 fødsler i året, men det er over 8000 mennesker som søker plass der. Driftsstatistikken ved Ullevål sykehus viser at antall pasienter som har født ved avdelingene der har steget de siste fire årene:
Driftsstatistikken på fødeavdelingene Føde A, Føde B og ABC (Alternative Birth Care) ved Ullevål Universitetssykehus viser at pasientstrømmen har økt betydelig de siste årene:
Årstall 		2002 	2003 	2004 	2005
Antall pasienter	5492 	5708 	6297 	6457
Kilde: Ullevål Universitetssykehus og Aftenposten                                       (s. 42)

Den fysiske strukturen ved fødeavdelingen er den samme, med det samme antall fødestuer som før Aker ble lagt ned. Bortsett fra overtakelsen av ABC-avdelingen. Når det gjelder bemanningen har kapasiteten økt med én ansatt i forbindelse med omstruktureringen. Ofte opplevde jeg under mitt feltarbeid at den viktigste oppgaven vakthavende jordmor hadde, var å finne eksterne fødeplasser til fødeklare kvinner fordi det ofte var fullt på avdelingen. På grunn av den dårlige kapasiteten fører dette til at løftet om fritt sykehusvalg, som både Helse Øst og sykehuset reklamerer for til tider blir urealistisk. Fødeavdelingen karakteriseres som akuttavdeling og derfor kan det argumenteres for at den ikke skulle gå under fritt sykehusvalg. Men man har rett til i følge lovforskriftene å velge sykehus som fødende. Dette tilbudet er ofte urealistisk, og pasienter blir ofte henvist til andre sykehus like før mor skal føde. Dette er stressende både for pasientene og de ansatte. (s. 44)

Mine informanter uttrykte også følelser om at arbeidet deres var lavt vurdert, og at de ble overhørt av ”beslutningstakerne”. Her er to samtaler fra mitt feltarbeid som belyser dette i forhold til nedleggelsen av Aker sykehus sin fødeavdeling:

Antropolog: ”Det er ofte veldig fullt her og på hotellet. Hva mener du er årsaken til dette?”
Barnepleier: ”Det er for liten kapasitet i Oslo.”
Antropolog: ”Har dette en sammenheng med nedleggelsen av Aker?”
Barnepleier: ”Ja det tror jeg. Ingen forstår hvorfor de la ned Aker, men så hører de jo aldri
på oss allikevel.”
Antropolog: ”Hvis det er så mye press på fødeavdelingen her på Ullevål, hvorfor la de ned
Aker da?”
Jordmor: ”Det er det ingen som vet. Hva har ikke vi gjort for at de ikke skulle legge ned
Aker. Vi viste dem jo tall fra regionen som sa at fødselstallene kom til å gå opp, men tror du
de hører på oss da?” (s. 21)

En jordmor på fødeavdelingen mente dette om fødesitasjonen på sykehuset:
Jordmor: ”Kvinnene nå får ikke nok tid til å føde. De trenger fred og ro når de skal føde og
de trenger tid på å komme seg etter en fødsel. Slik som det er nå har de ikke det, og vi har
ikke nok tid til å følge opp hver enkelt pasient ordentlig.” (s. 35)

Jordmor I: ”Det har allerede ringt to pasienter som har spurt om å kunne få legges inn, men
med alt hell hadde den andre avdelinga en plass ledig og den andre kunne Bærum ta.”
Jordmor II: ”Det var bra for nå er det virkelig fullt her, vi har jo ikke mulighet til å kunne ta
imot alle sammen.” (s. 37)
Barnepleier: ”På grunn av den store pasientstrømmen vi opplever her så hender det at det
ligger flere pasienter ute i gangen her samtidig. Jeg har opplevd tilfeller hvor det har ligget
opptil fire stykker ute i korridoren her.” (s. 38)

Jordmor: ”Til tross for at Aker ble lagt ned og at vi har fått mange pasienter så har det ikke
skjedd mange endringer. Bemanningen har økt med én ansatt men totalt sett er det altfor lite
til å kunne ta unna alle pasientene. Og spesielt i helgene da, da mangler vi som regel folk.” (s. 38)

I mine undersøkelser av språket som anvendes mellom de ansatte på avdelingen skal vi se at pasienter blir i visse kontekster metaforisk omtalt som en ”pakke” av de ansatte:
- Vi får ikke sendt pasientene videre i systemet
- Når det er fullt må vi finne andre avdelinger eller sykehus som vi kan sende dem
(pasientene) til
- Det hender vi må sette pasienter på gangen
- Hun ble sendt opp hit av poliklinisk
- Hun på rom 3 er klar til å flyttes over på hotellet
- Vi skal ha en avreisesamtale med pasienten før vi sender henne videre
- Det er på hotellet” proppen” sitter, det er her det først og fremst stopper opp
- Vi har forsøkt ulike tiltak for å bedre flyttingen av pasientene og nå skal de som ligger på fødeavdelingen flyttes over først, før barselkvinnene
- Vi flytter korridorpasientene så fort det blir et rom ledig
- Det er veldig frustrerende når det stopper opp slik som det gjør nå
- Vi kan ikke ha pasienter værende for lenge inne på fødeavdelingen etter fødsel
- Fødeavdelingen er en akuttavdeling hvor pasientene bør flyttes videre så raskt som mulig etter at de har født
- Nå har vi fått sendt pasienten til barsel så nå kan vi bestille vasking på de to stuene. (s.31)

En gruppe ansatte sitter inne på pauserommet og spiser lunsj. De diskuterer problemet med å få
plass til pasientene på de ulike avdelingene og en av dem uttrykker sin frustrasjon over
pasientstrømmen. Her ser vi hvordan ”pakkemetaforen” får sitt uttrykk:
Jordmor I: ”Vi må få gjort noe med at det hoper seg opp pasienter på føden og som vi ikke
får sendt videre. Fødeavdelingen er jo en akuttavdeling og det bør ikke ligge pasienter der så lenge etter fødselen. Da må vi nesten sette pasientene på gangen på barsel i stedet for, mener jeg.”
Jordmor II: ”Det er jo på hotellet problemet ligger. De får jo ikke vasket der i tide.”
Jordmor III: ”Det er fryktelig frustrerende med det systemet som er nå og et eller annet bør i hvert fall gjøres.” (s. 32)